Transzgenerációs traumáiból merít ihletet Eva Beresin festő
Forró nyári este van, tíz óra felé, kimászom alvó kisgyerekem alól és gyorsan esemest írok Évának, nincs-e túl késő, hogy felhívjam az interjúbeszélgetésünkhöz. Dehogy, küldi azonnal a választ, legyen-e Facetime, kérdi. Kemény napom volt, írom, rémesen nézek ki, nem terhelném vele. Oké, feleli, én se tetszem magamnak, de nálam ez mindennapos.